‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫תירגע, נקבה.‬
‫דנטה פארדו.‬
‫מסתבר שיש לך ערך, בן זונה.‬
‫אתה רוצה לצאת, נכון? תקשיב לי.‬
‫בטבע, הנשרים‬
‫קולטים בחושיהם החדים שבעל חיים עומד למות, ‬
‫עוד לפני שהוא עצמו יודע זאת.‬
‫לכן הם מקיפים אותו, משחרים לטרף.‬
‫סחור סחור.‬
‫כשבעל החיים מת, ‬
‫הם הראשונים שחוגגים על בשרו.‬
‫המנוסים, אלו שיודעים מה קורה בטבע, ‬
‫מסוגלים להבדיל בין הנשרים‬
‫ובין בעלי החיים הגוססים.‬
‫תנחש מה?‬
‫אני אתן לך לצאת.‬
‫ל-24 שעות.‬
‫תעשה מה שעליך לעשות‬ ‫ואחר כך תעזור לי במשהו.‬
‫זה הוא.‬
‫היי.‬
‫תפוס את זה.‬
‫אחליף בגדים.‬
‫בסדר.‬
‫על הקרסול. תשים את זה על הקרסול.‬
‫תסלח לי, אבל אני זקוק לערובה, דנטה.‬
‫העניין הוא פשוט...‬
‫שטבארס הוא...‬
‫מישהו שאני מאוד מעריך, באמת.‬
‫אבל הוא הפך לסיכון, ‬
‫בדיוק בגלל שתוקפו עומד לפוג.‬
‫אתה תעזור לי להקדים‬
‫את תאריך התפוגה של טבארס.‬
‫אני רואה שחשבת על זה לעומק. אני שמח.‬
‫אל תשתחצן.‬
‫סילבסטרה ייקח אותך במכונית שלו.‬
‫יש לו אקדח לא רשום.‬
‫אם תנסה לעשות עלינו איזה תרגיל, ‬
‫נדאג שתצרח חזק יותר מחזיר בבית מטבחיים.‬
‫יש לנו הבנה?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫זהו זה.‬
‫ככה זה מוצא חן בעיניי.‬
‫סילבסטרה יביא לך בגדים.‬
‫אתה תיראה פיצוץ, גבר.‬
‫להתראות מחר, תעשה חיים.‬
‫לינדה, מותק.‬
‫בדיוק כמו שאני נמנע מלהתערב לך בעניינים, ‬
‫את צריכה להבין שהעסקים של אבא הם עניינו.‬
‫הגבר שחטף אותי‬
‫מנסה ליצור איתך קשר.‬
‫מה זה הקטע המזוין הזה?‬ ‫-תשמרי על הפה שלך.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫האיש הזה כועס‬ ‫כי קלקלנו לו את התוכנית וזה הכול.‬
‫אבל אין לך מה לדאוג, בסדר?‬
‫הם חטפו אותי, אבא.‬
‫הם כמעט הרגו אותי, אבא.‬
‫מה הבעיה המזוינת שלך?‬
‫תראה, לגמרי...‬
‫נמאס לי מהחרא שלך.‬
‫500, 600 דולר.‬
‫תראה מה זה.‬
‫תראה, סנטיטו...‬
‫אני רק רוצה לדעת מי בגד בי.‬
‫תשכח מהחטיפה, ‬
‫אבל תחשוב על העסקים האחרים שלנו.‬
‫מדובר בהרבה כסף.‬
‫מי עשה את זה, לדעתך?‬
‫אני לא מאמין לאף אחד, ‬
‫רק לבן הסנדקות שלי, בכל מה שקשור לאמת.‬
‫ברור.‬
‫כן, לעזאזל!‬
‫אנחנו משפחה.‬
‫טוב.‬
‫אני מעלה בשניים.‬
‫ארבעה.‬
‫בדיוק ככה, סנדק. פרצוף פוקר.‬ ‫אני קולט אותך.‬
‫הנה הסחורה השווה.‬
‫אם מדברים על השטן, ‬
‫אתה זוכר שדנטל כמעט נהרג בחווה?‬
‫כן, אז מה?‬ ‫-טוב...‬
‫חשבתי על זה.‬
‫זה לא יהיה מגניב אם ניתן לו משהו בנוסף?‬
‫איזה בונוס עסיסי.‬
‫מה קרה לך?‬
‫אתה יודע שאנחנו קצרים במזומנים‬ ‫ואתה רוצה לבזבז כסף?‬
‫תיתן לו משלך אם אתה רוצה.‬
‫לא, בחייך.‬
‫אני לא יודע בקשר לזה. אבל הוא היה בסדר.‬ ‫הוא יצא מזה כמו גבר.‬
‫הוא יצא מזה.‬ ‫-נכון.‬
‫נכון.‬
‫מה הסיפור שלך?‬
‫תראה, גבר.‬
‫תראה, גבר!‬
‫הסנדק ירד ליגה.‬
‫תחשוב על הבונוס.‬
‫תחשוב על זה. אתה תרוויח מזה בטווח הרחוק.‬
‫הוא מת ממנת יתר של הרואין.‬
‫בגלל הסם נגרם כשל נשימתי.‬
‫הוא לא הרגיש כאב, הוא מת בשנתו.‬
‫אם הייתי רוצה להתאבד, הייתי עושה אותו דבר.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זה נראה לי מוזר.‬
‫הוא ממש התעקש להיפגש איתי.‬
‫טוב, אולי הוא לא תכנן להתאבד.‬
‫הוא לא רצה למשוך תשומת לב...‬
‫ועשה טעות.‬
‫אבל הוא לא היה מכור להרואין.‬
‫ייתכן שמישהו הזריק לו בניגוד לרצונו, נכון?‬
‫כשהייתי קטן אמא שלי אמרה לי לא לקבל ממתקים‬
‫מזרים כי אולי יש בהם סמים.‬
‫אבל לא היו סימנים לתקיפה בתא שלו, נכון?‬
‫לא, וגם לא על הגופה.‬
‫זאת טרגדיה.‬
‫בכל אופן, אין מה לעשות.‬
‫החיים ממשיכים.‬
‫ד"ר קארניו, תכין את תעודת הפטירה, בבקשה.‬
‫פרידה, תנסי לאתר את קרובי המשפחה.‬
‫אני מקווה שיש לו משפחה.‬ ‫-רק רגע, אדוני.‬
‫לא היה ברור לך‬
‫שפלורנטינו היה בסדר כשהוא דיבר עם פרידה?‬
‫תסלח לי, אבל מה שאתה אומר מגוחך לגמרי.‬
‫זה חסר היגיון.‬
‫מספיק. אני מקבל את הרושם‬ ‫שהטחת האשמות בי הפכה לספורט לאומי.‬
‫לכן, אנא מכם, ‬
‫הזדרזו עם הביקורת, ‬
‫כי אתם מפריעים לאלה‬ ‫שמנסים לשפר את התנאים בכלא הזה.‬
‫מוכן.‬
‫לאן אני לוקח אותך?‬
‫חשבתי על זה...‬
‫ויש לי הצעה בשבילך.‬
‫תשאיל לי את המכונית שלך, ‬
‫תיקח יום חופש, ‬
‫ותפגוש אותי שוב הלילה.‬
‫אתה טיפש? תשכח מזה.‬
‫לא.‬
‫אני יכול לתת לך כסף.‬
‫אלף דולר.‬
‫העניין הוא שהכסף במקום אחר.‬
‫בוא נלך, כדי שתאמין לי.‬
‫איך אני יכול להיות בטוח שתחזור?‬
‫יכולתי לומר לך...‬
‫שתוכל לאתר אותי באמצעות הג'י-פי-אס, ‬
‫אבל תצטרך לבטוח בי.‬
‫בסדר.‬
‫1,500 דולר ועשינו עסק.‬
‫בסדר.‬
‫אתה בטוח?‬
‫בטוח.‬
‫יש רק בעיה אחת.‬
‫מה לעשות כשפניצ'ה ישאל אותי איפה אתה?‬
‫לא יודע, אני אצטרך...‬
‫אני אצטרך...‬
‫להגיד לו שהרבצתי לך וברחתי.‬
‫תנסה להבין. תחשוב על זה.‬
‫בסדר? אני נכנס לתא המטען, ‬
‫וברגע שנצא מהכלא אני אנהג.‬ ‫תסלח לי, אבל בוא נזוז.‬
‫לך תזדיין, בן זונה.‬
‫חבר... אני זקוק לעזרתך.‬
‫קיבלתי, אני בדרך.‬
‫שלום, אמא.‬
‫זה אני.‬
‫לאזאריטו.‬
‫ילד שלי.‬
‫אתה כל כך יפה.‬
‫איפה היית, מותק?‬
‫למה לקח לך כל כך הרבה זמן?‬
‫הייתי עסוק.‬
‫טוב.‬
‫אבל...‬
‫באתי לקחת מה שביקשתי ממך.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫אני הולך להביא את פבליטו.‬
‫פבליטו.‬ ‫-הנכד שלך.‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫מי אתה?‬
‫לא, אמא.‬ ‫-לא... אמא! לא, אמא!‬
‫לך מכאן.‬
‫- גבול ארצות הברית -‬
‫מסמכים, בבקשה.‬
‫ברוך שובך, אדוני.‬
‫אז מה? אתה מתגעגע לפלורנטינו?‬
‫יש לנו פתגם:‬
‫המוות הולם את הקדוש.‬
‫אוונגלינה.‬
‫בנות, יאללה.‬
‫אז מה? תהפוך אותו לקדוש מן המניין?‬
‫מן המניין?‬
‫אתה כזה טיפש, חסילון.‬
‫אני רק אומר...‬
‫שיש קולות...‬
‫שממשיכים לדבר, אפילו אחרי המוות.‬
‫אני לא מבין.‬
‫כן, אני יודע שלא.‬
‫אתה יודע מה אני מבין, מותק? בוא הנה.‬
‫אני יודע שאתה רוצה את זה. כן.‬ ‫-אל תתחיל.‬
‫אל תתחיל.‬
‫תרד ממני.‬
‫אני הולך כי שמעתי שזה מדבק. נתראה.‬
‫הכסף שלי.‬
‫הנה הוא.‬
‫ביי-ביי.‬
‫מה קורה, בוס?‬
‫מה דנטה עושה באמריקה, לעזאזל?‬
‫על מה אתה מדבר, בוס?‬
‫על זה שאתה מטומטם לגמרי. אם לא תגיד לי, ‬
‫יהיה לי מקום פנוי לאסיר, ‬
‫ואני אתן אותו לך בשמחה, בן זונה.‬
‫דנטה ביקש פסק זמן, ‬
‫קבענו להיפגש הלילה.‬
‫פסק זמן? מה הוא? החברה המזוינת שלך?‬
‫לא, אדוני.‬
‫קודם כול, ‬ ‫אתה תיתן לי את כל הכסף שהוא נתן לך.‬
‫שנית, ‬
‫אם הוא לא יחזור, אזרוק אותך לכלא‬
‫ואומר לאסירים לעשות לך קבלת פנים.‬
‫שלא תעז אפילו‬
‫ללכת לחרבן, סילבסטרה.‬
‫אני שונא את הבן זונה הזה.‬
‫סוס טוב.‬
‫לאזארו. אתה לא צריך לעשות את זה.‬
‫איפה הבן שלי?‬
‫מה? אין לי מושג.‬ ‫-למה אנשיך ירו בי?‬
‫עשיתי משהו לא בסדר?‬
‫זה רק עסקים, לאזארו.‬
‫תראה, אתה ואחיך‬ ‫הייתם צריכים לעשות משהו בשבילי, ‬
‫ואתם נכשלתם במשימה.‬
‫בחייך, אתה מתכוון להגיד לי‬ ‫שלא שלחת את האידיוט הזה לסחוט אותי?‬
‫בשם אלוהים.‬
‫אני לא יודע מה הוא עשה אבל הוא מת.‬
‫ואתה קיבלת את הבת שלך בחזרה. איפה הבן שלי?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה ממש מקשה עליי.‬ ‫אני יכול להרוג אותך ברגע זה.‬
‫או שנוכל לשוחח. אנחנו יכולים לשוחח?‬
‫מה הסיפור עם טבארס? למה הם חטפו את לינדה?‬
‫אין לי מושג...‬
‫בסדר, רגע...‬
‫אני מכיר את טבארס כבר הרבה שנים.‬
‫עשינו הרבה כסף ביחד ו...‬
‫ולמען האמת, ‬ ‫לא נתתי לו את כל הכסף שהגיע לו, ‬
‫והוא די התרגז בגלל זה.‬
‫אתה יודע איך זה. זאת היתה רק עסקה שהשתבשה.‬
‫ותראה, אני שונא את זה, אבל...‬
‫לפעמים המשפחה שלך הופכת לערובה.‬
‫תראה, תקשיב רגע...‬
‫תקשיב.‬
‫הוא מסתיר סכום כסף עצום שם.‬
‫אתה ואני נוכל להיות שותפים בעניין.‬ ‫אתה כבר זכית באמונו, ‬
‫אתה יכול לחזור ולקחת את הכסף הזה.‬ ‫נחלוק אותו בינינו, חצי-חצי.‬
‫קום! קום, בן זונה!‬
‫חרא...‬
‫תסתכל עליי. איפה הבן שלי? תגיד לי.‬
‫תגיד לי. דבר, לעזאזל. דבר!‬
‫דבר!‬
‫נורמן, ידידי.‬
‫מה אתה עושה הערב?‬
‫תוכל להגיע למקאלן ולעשות לי טובה?‬ ‫ארוחת ערב על חשבוני.‬
‫בסדר.‬
‫נתראה מאוחר יותר.‬
‫היי.‬ ‫-מוקד החירום, מה מצב החירום?‬
‫אני רוצה לדווח על תאונה.‬
‫הלו?‬
‫אבא? מתי אתה חוזר הביתה?‬
‫פבלו.‬
‫איפה אתה?‬
‫לאזארו, זה אני.‬ ‫-ג'ק.‬
‫תירגע.‬
‫רק תקשיב.‬
‫פבלו בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה, ג'ק.‬
‫אני יכול לקחת אותו לאיפה שתרצה, ‬
‫אבל אני צריך שתעשה משהו בשבילי בתמורה.‬
‫אחרת...‬
‫לא תראה אותו יותר בחיים.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני יודע שטבארס מחזיק הרבה כסף בכלא.‬
‫אני רוצה את הכסף הזה.‬
‫אם תשיג לי אותו, ובכן, ‬ ‫הכול יהיה בסדר, הכול יהיה טוב.‬
‫אם לא, ‬
‫ואני לא בטוח‬ ‫אם הייתי ברור מספיק בעניין הזה, ‬
‫הוא ימות.‬
‫מה המצב, סאלאס?‬
‫צהריים טובים.‬
‫איפה הדוקטור?‬
‫לא כאן.‬
‫זמן הקריאה נגמר.‬
‫לא... זמן הקריאה? אני בא מהמשרד של ג'ולס.‬
‫אמרו לי שהוא כאן.‬
‫חוליאן מורה הוא הפסיכולוג שלי.‬ ‫-הוא לא כאן.‬
‫הוא בטח יגיע עוד מעט.‬
‫מה איתך? את ממש יפה.‬
‫אמרו לך פעם?‬
‫למה את בכלא? רצחת מישהו?‬
‫את צריכה להופיע בטלוויזיה.‬
‫אין מצב.‬
‫אני לא אוהבת טלוויזיה.‬
‫את לא אוהבת טלוויזיה?‬ ‫-לא.‬
‫נכון, את אוהבת ספרים.‬
‫תני לי לעזור.‬
‫את אינטלקטואלית, נכון.‬
‫היה יכול להיות נחמד‬ ‫אם היינו הולכים ביחד למוזיאון, נכון?‬
‫אבל אנחנו תקועים בחור המצחין הזה, נכון?‬ ‫אין מה לעשות.‬
‫נכון. זה בלתי אפשרי.‬ ‫-מי יודע.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל יהיה מגניב לצאת לארוחת ערב. נכון?‬
‫רק את ואני עם נרות וכל זה.‬
‫עם פילה מיניון ובקבוק שמפניה.‬
‫היית רוצה? יש כמה אנשים שחייבים לי.‬
‫אני יכול לגבות כמה חובות ויהיה סבבה.‬
‫תוכלי להתגנב פנימה.‬
‫הייתי שמחה.‬
‫ברצינות?‬
‫אבל אנחנו לא יכולים.‬ ‫-למה לא?‬
‫אנחנו יכולים.‬ ‫-זה לא יהיה אתי מצדי. אסור לי.‬
‫זה אפשרי.‬
‫עם סנטיטו זה אפשרי.‬ ‫-חבל.‬
‫באמת.‬ ‫-חבל?‬
‫רגע... אל תלכי. לא... אל תגידי לי חבל.‬
‫צהריים טובים.‬ ‫-תני לי אהבה.‬
‫חוליאן! תראה, הוא כאן.‬
‫מה קורה?‬
‫עיתוי גרוע, דוקטור.‬ ‫-חואן פבלו.‬
‫בוא.‬ ‫-מה?‬
‫בוא נדבר.‬ ‫-בחייך.‬
‫רק רגע, אני מפלרטט כאן, גבר.‬
‫היי, אל תלכי.‬
‫לך תזדיין. הלכתי למשרד שלך ולא היית שם.‬
‫ואז אתה מגיע בזמן הכי לא מתאים.‬ ‫-למשרד שלי?‬
‫למשרד שלך. קבענו פגישה, נכון?‬
‫לא, נראה לי שטעית, ‬ ‫כי אני אף פעם לא שוכח פגישות עם מטופלים.‬
‫טעות? איזו טעות?‬
‫תראה, סנטיטו.‬
‫אני לא אטפל בך יותר.‬
‫העברתי אותך לעמית מצוין‬ ‫ואתה ברשימת ההמתנה שלו.‬
‫רשימת המתנה בתחת שלי.‬
‫לא. אתה הפסיכולוג שלי.‬ ‫-לא.‬
‫לא האשמת אותי‬
‫שדיברתי על הבחורה שנחטפה?‬
‫וזה לא הכול. הכנסת לעצמך לראש‬
‫שמסיבה כלשהי אני מנסה‬ ‫לקלקל לך את היחסים עם דנטה פארדו.‬
‫אני לא יכול להמשיך לטפל במישהו‬ ‫שחושב שאני מלשן.‬
‫אני מבין, זה בסדר. אל תכעס. תרגיע.‬
‫יאללה, תרגיע.‬
‫בחייך, זה סתם דיבורים. זה הכול.‬
‫אנחנו חברים, גבר.‬
‫זה בדיוק העניין. אנחנו לא חברים.‬
‫חצינו את הגבולות ביחסים שבין מטפל למטופל.‬
‫הבנתי. אתה צודק לגמרי.‬ ‫אנחנו חייבים לשמור מרחק.‬
‫אני מסמן את הגבול. תראה.‬
‫זה הגבול שלי.‬
‫סנטיטו יושב כאן והדוקטור שם. סבבה.‬
‫הנה, בסדר?‬
‫ההחלטה התקבלה.‬
‫עם מי אני אדבר על החרא שלי?‬
‫איש המקצוע שהמלצתי לו לקבל אותך הוא מעולה.‬
‫הוא יקשיב לך ואתה תתרגל אליו.‬
‫אני צריך ללכת.‬ ‫-איש המקצוע, ‬
‫הפסיכולוג הזה, יכול ללכת לעזאזל!‬ ‫וגם אתה, חתיכת מזדיין!‬
‫לעזאזל, מה קרה לך?‬
‫סיפרתי לך דברים, בן זונה.‬
‫פתחתי לך את הלב שלי, מזדיין.‬
‫תשתוק, קוקסינל.‬ ‫-תפסיק!‬
‫אתה יודע דברים שאף אחד לא יודע.‬ ‫רק תחכה שהסנדק שלי ישמע‬
‫ואתה מחוסל, זבל.‬
‫אתה אוהב את זה, הומו?‬
‫אתה אוהב את זה ככה, הומו? אתה אוהב את זה?‬
‫עכשיו תכיר את סנטיטו האמיתי, הומו.‬
‫הומו!‬
‫לך תזדיין, בן זונה. לך תזדיין.‬
‫אדוני.‬
‫סילבסטרה המזדיין.‬
‫ברגע שיהיו רובוקופים, אני אעיף את כולם.‬
‫אני אחייב אותך, כמו שאמרתי.‬ ‫אל תחשוב ששכחתי.‬
‫תשתדל להיות פחות טיפש.‬
‫אמרתי לך שהוא ערמומי.‬
‫תשאיר אותנו לבד.‬
‫בן זונה.‬
‫עניין משפחתי.‬
‫ממתי רצח של שופט גרינגו זה עניין משפחתי?‬
‫לא רצחתי אף אחד.‬ ‫-אל תחשוב שאני טיפש.‬
‫הם אומרים שזאת היתה תאונה‬ ‫אבל אני יודע שזה לא נכון. זה היית אתה.‬
‫יש לך מושג כמה אנחנו מסתכנים‬ ‫בגלל החרא הזה?‬
‫נקווה, לפחות, שעשית עבודה טובה.‬
‫טבארס שלח אותך?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫אז מה הסיפור?‬ ‫השופט גנב לך את ארוחת העשר כשהיית ילד?‬
‫צריכים להיפטר מטבארס.‬ ‫זאת המשימה הבאה, נכון?‬
‫אל תשנה את הנושא.‬
‫מה שעשית היה ממש טיפשי.‬
‫זה היה אפילו טיפשי יותר לתת לסילבסטרה כסף, ‬
‫וגם אם אתה לא רוצה, ‬
‫אני אגלה מה אתה עושה, זבל.‬
‫תנחש מה?‬
‫יש לי בעיה משפחתית, כמו שאתה קורא לזה.‬
‫בכל מקרה.‬
‫מאחר שיש בינינו הבנה, ‬
‫אחרי שעזרתי לך לפתור את הבעיה שלך, ‬ ‫אתה תעזור לי לפתור את שלי.‬
‫אני לא מבין.‬
‫איזה בחור מת‬ ‫כשלקחתם את הגרינגה הקטנה לחווה.‬
‫מה שמו? קומביאס.‬
‫ואתה זוכר את פוקה? גם הוא נאסף לאבותיו.‬
‫ניסיתי להוציא אותו במהלך המרד.‬
‫הוא היה קפוא.‬ ‫מה הייתי אמור לומר לאנשי הביקורת?‬
‫שהשמנצ'יק החליק בטעות למקפיא?‬
‫אל תפיל עליי את מקרי המוות האלה.‬
‫היית צריך להגיד את זה קודם.‬
‫זה כבר רשום בתיק שלך, גבר.‬
‫אני שמח מאוד שחזרת.‬
‫תתמודד עם טבארס.‬
‫אל תתגרה בי.‬
‫אם אתה חושב שזה כל מה שיש לי נגדך, ‬ ‫אתה ממש טועה.‬
‫סילבסטרה.‬
‫אדוני?‬
‫כולו שלך.‬
‫אם כבר נרשמת, תיכנסי.‬
‫בוקר טוב, שבי, בבקשה.‬
‫שלושתן באו לבקר את טייסון. תיכנסו.‬
‫היא מבקרת את אל מוארטו.‬ ‫-מכאן.‬
‫תיכנסי.‬ ‫-תיכנסו, גבירותיי.‬
‫היא מבקרת את אל פולקס וזה הכול.‬
‫הנה. זהו, סיימנו.‬
‫אלו כולן?‬ ‫-כן.‬
‫תסגור את הדלת.‬
‫בוקר טוב, גבירותיי.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫היי, תהיו בשקט. בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬
‫מה יש לנו כאן? בואי נראה.‬
‫אתה יודע. אוכל כרגיל. ממש חם.‬
‫אוכל. טורטיות.‬ ‫-קצת טורטיות ושעועית, נכון?‬
‫נזיד שעועית וכאלה.‬
‫תוצרת בית.‬
‫נכון?‬ ‫-וכאן? מה יש לך כאן?‬
‫אותו דבר.‬ ‫-תראו, גם בגדים.‬
‫קצת סיגריות. סיגריות.‬
‫כרגיל.‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫ואת, גברתי? מה יש לך שם?‬
‫כרגיל.‬ ‫-נכון. כרגיל.‬
‫אנחנו נבצע בדיקה שגרתית.‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫למה? רק רגע.‬ ‫-למה? לא...‬
‫מה קורה?‬
‫מרסיאל. מה קורה? בוא הנה, מרסיאל.‬
‫תראה, אנחנו חברים. מה הסיפור שלך, זבל?‬
‫מה הבעיה שלך, מזדיין?‬
‫גברתי, בכל הרצינות ובכל הכבוד הראוי, ‬
‫תשמרי על הפה המלוכלך שלך.‬
‫אז ככה זה?‬ ‫-פשוט ככה.‬
‫היי, מזדיין! היי, בן זונה!‬
‫מה הבעיה שלך? תעזוב אותי.‬
‫תעזוב אותי, מזדיין.‬ ‫-תפשקי רגליים או שאכריח אותך.‬
‫בן זונה.‬ ‫-תעזוב אותי!‬
‫היי, כל הכבוד, אבא.‬
‫התפוזים.‬
‫תראה, דידי.‬ ‫-באם-באם, יש לך כובע.‬
‫מאיפה אתה מכיר את ג'ק?‬
‫אני לא יודע. הטלפון צלצל.‬
‫עניתי. זה היה בשבילך.‬
‫זה הכול.‬ ‫-לא... זאת לא תשובה מספיק טובה!‬
‫מה העניין, לעזאזל? רוצה שנכסח אותו?‬ ‫-מה הבעיה שלך, אחי? מה הבעיה שלך?‬
‫אני עצבני לאללה, מזדיין.‬ ‫-תפסיק, גבר.‬
‫מספיק, גבר.‬ ‫-מה קורה, לעזאזל?‬
‫עוף מכאן. מספיק, גבר.‬ ‫-אני עצבני לאללה.‬
‫מספיק, גבר. בוא הנה.‬
‫מה הבעיה של הבחור הזה?‬ ‫יש לך עניין לא פתור איתו?‬
‫לא, היה לנו תאקל. זה טופל.‬
‫זאת הסיבה שאתה כזה תותח, אני רציני.‬
‫אתה ממש קר רוח עם ה...‬ ‫פרצוף הרובוט המחורבן שלך.‬
‫ "היה לנו תאקל."‬
‫ "זה טופל". אתה כזה קר רוח.‬
‫רק רגע.‬
‫היי...‬ ‫-מה העניין?‬
‫דיברתי עם הסנדק שלי ותנחש מה?‬
‫מה הוא אמר?‬
‫אנחנו נותנים לך בונוס נוסף.‬
‫כן, לעזאזל.‬ ‫כדי להוכיח לך שאתה חלק מהחבורה.‬
‫מעולה, גבר. תודה רבה.‬ ‫-מגניב.‬
‫זה לא הכרחי.‬
‫למה אתה מתכוון, חבר? בחייך, למה לא?‬
‫יש לנו סחורה נוספת למחסן השבוע.‬
‫בסדר.‬ ‫-כולה שלך.‬
‫כן, לעזאזל. היי.‬ ‫-מה קורה?‬
‫תיקח מה שבא לך.‬
‫מעולה.‬ ‫-זה על חשבון סנטיטו.‬
‫אני מסכים איתך אדוני...‬
‫התובע הכללי.‬ ‫-אדוני התובע הכללי, מה אני יכול לעשות?‬
‫האזרחים שלכם הם אלה, "שלחבל המזל"...‬
‫לרוע המזל.‬
‫שלרוע המזל התחילו במלחמת הגזע הזאת.‬
‫כן.‬
‫אני מבין.‬
‫אנשיי מנעו אסון.‬
‫ואני גאה בהם.‬
‫צהריים טובים.‬
‫חרא.‬
‫אדוני, היית מוצלח יותר מהנשיא. אין ספק.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫רוקס.‬
‫תסלח לי, אדוני.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫מאה אלף פזו.‬
‫אתה חייב לי מאה אלף‬
‫על הסחורה שהבחורות החזיקו‬ ‫ושלא הרשית להכניס, בן זונה.‬
‫על איזה כוכב מזוין אתה חי?‬
‫אתה לא רואה מה קורה בגלל כל השטויות שלך?‬
‫משרד התובע יכול לזיין אותנו בכל רגע.‬
‫חוץ מזה, אנחנו לא במצב רוח לחגיגות.‬
‫מה קרה לשופט מוריס?‬ ‫-מה קרה איתו?‬
‫למה הרגת אותו?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫הוא מת?‬
‫אומרים שזאת היתה תאונה‬ ‫אבל שנינו יודעים שזה לא נכון.‬
‫לעזאזל, למה הגרינגו הדפוק התפגר?‬
‫נתת הוראה להרוג אותו, גבר.‬
‫תקשיב, פניצ'ה.‬
‫למה אתה מתאמץ כל כך לזיין אותי?‬
‫לא, אני מנסה לשמור על המשרה שלי.‬
‫תראה, חורחיטו.‬
‫אתה גומר לעבוד, הולך הביתה‬ ‫ומתעסק בעניינים שלך.‬
‫בשבילך, זאת עבודה.‬
‫אבל בשבילי, זה החיים.‬
‫אם אתה מנסה להרוס לי את החיים, ‬
‫הדבר האחרון שאתה צריך לדאוג בגללו‬ ‫זה שתאבד את המשרה שלך.‬
‫אני אומר לך בתור חבר.‬
‫תודה שאמרת לי, גבר.‬
‫תודה.‬
‫רוקס.‬
‫תשלחי לי שני סוהרים, בבקשה.‬
‫אין צורך, חבר.‬
‫רק תזכור‬
‫שאתה לא יכול לזרוק אותי החוצה.‬
‫מי שמחליט מתי השותפות שלנו תסתיים...‬
‫זה אני.‬
‫תראה...‬ ‫-מה?‬
‫זה התיק של דנטה פארדו.‬
‫המקרה שלו נראה לי מוזר כבר מההתחלה.‬
‫שמתי לב. הקדשת לו הרבה תשומת לב.‬
‫למרבה הנוחות, מתברר עכשיו‬
‫שהוא אשם ברצח שני אנשים נוספים שנעלמו.‬
‫מפלילים אותו.‬
‫הם האשימו אותו וגמרו עניין.‬
‫הוא הואשם בשלושה מעשי רצח.‬ ‫הוא לא בדיוק קדוש.‬
‫אני יודעת, אבל...‬
‫תראה, פגשתי הרבה רוצחים, אבל הוא...‬
‫הוא נראה שונה.‬
‫באמת.‬
‫תראי, פרידה.‬
‫תסלחי לי על מה שאני עומד לומר, אבל...‬
‫אני לא מבין את האובססיה שלך עם הבחור הזה.‬
‫אני נשבע שאני לא מבין.‬
‫תסלח לי?‬
‫תראי, שמתי לב‬ ‫שאת מתייחסת אליו בהתחשבות רבה.‬
‫את אפילו חיבקת אותו, וטוב...‬
‫חיבקתי אותו? בחייך.‬ ‫-כן.‬
‫ראיתי אותך.‬ ‫-זאת מחווה פשוטה של תמיכה.‬
‫אני רק חושש שהוא מנסה לתמרן אותך, זה הכול.‬
‫זה בכלל לא מה שקורה. אני רק...‬
‫הוא מפגין רגישות יוצאת דופן.‬
‫משהו כאן מסריח. אני לא יודעת מה.‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-את לא מתנהגת כרגיל, פרידה.‬
‫תראי, את אישה מאוד חכמה.‬
‫תפעילי את כושר השיפוט שלך, בבקשה.‬
‫אל תיכנסי למשהו שאת לא צריכה להיכנס אליו.‬
‫כמובן שאני חכמה.‬
‫ואני יכולה לדאוג לעצמי, בסדר?‬
‫תודה.‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫מה קורה?‬
‫אתה עדיין כועס בגלל מוריס, מה?‬
‫לא.‬
‫הכול אצלי סבבה.‬
‫אני מסתכל על סרטים מצוירים בסבבה.‬
‫אתה אוהב את זה עם הסוס?‬
‫כן.‬
‫אל תהיה טיפש.‬
‫ברור שאני עצבני, גבר!‬
‫סנדק.‬
‫אני יכול להגיד לך משהו מבלי שתכעס?‬
‫בן כמה אתה?‬
‫תדבר כמו גבר.‬
‫מה קורה איתך?‬
‫זה הפסיכולוג הזה.‬
‫הפסיכולוג המזוין.‬
‫הוא...‬
‫הוא לא רוצה לעזור לי.‬
‫מה?‬
‫עשית לפסיכולוג הזה חיים כל כך קשים?‬
‫כן, אז הוא אומר...‬
‫הוא אומר שחצינו את הגבול‬ ‫של היחסים שלנו או משהו כזה.‬
‫אני מצטער, אבל טיפול נראה לי‬
‫כמו אוסף של שטויות.‬
‫זאת סתם התבכיינות.‬
‫ "לא קיבלתי קטנוע כשהייתי קטן."‬
‫או "תמיד רציתי לזיין את האחיינית שלי".‬
‫שטויות.‬ ‫-אני ממש כועס, סנדק.‬
‫סיפרתי לו המון דברים.‬
‫המון. וזה היה סבבה.‬
‫הבחור הזה היה בסדר.‬
‫מה סיפרת לו?‬
‫הוא פסיכולוג, סנדק, אז...‬
‫הכול. כן? הכול.‬
‫על העבודה?‬
‫ועל הבחורה?‬ ‫-ברור. על לה פוקה.‬
‫החווה, הכול.‬
‫אתה אמור לפתוח את עצמך לגמרי.‬ ‫-אתה כזה אידיוט!‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫יש לך מוח, חתיכת חרא?‬ ‫-רגע...‬
‫תירגע, אמרתי לך לא להתעצבן. בחייך.‬
‫הפסיכולוג המחורבן שבר לי את הלב, בחייך.‬ ‫אני אמור לספר לו הכול.‬
‫לעזאזל.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫אתה ילד רגשני.‬
‫ילדים כמוך עושים פשלות מדי פעם.‬
‫אבל אני בכל זאת אוהב אותך.‬
‫באמת?‬ ‫-בטוח.‬
‫אנחנו נטפל בזה.‬
‫מעולה.‬ ‫-ואם הפסיכולוג המזוין ילשין עלינו, ‬
‫אנחנו ניישב במהירות את החשבון.‬
‫אנחנו נהרוג אותו.‬
‫בדיוק כמו שמגיע למזדיין הזה.‬
‫מעולה, סנדק.‬
‫אוי, בני.‬
‫תודה, מייק.‬
‫תודה לכולכם שבאתם.‬
‫את צריכה משהו?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫זה רק...‬
‫אני לא מצליחה להבין.‬
‫הכול פשוט...‬
‫כל מה שקרה, אני לא מצליחה להבין.‬
‫הכול היה בסדר.‬
‫מה...? מה השתבש?‬
‫שום דבר לא השתבש.‬
‫ככה זה.‬
‫זה פשוט קורה.‬
‫כל החיים שלך לפנייך.‬
‫הגיע הזמן שתתחילי לחשוב על עצמך.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫אבל זה קשה, אתה יודע?‬
‫הכול משתנה כל כך מהר, ו...‬
‫אני לא יודעת מה לעשות.‬
‫הלוואי שהייתי יכולה לעצור את זה.‬
‫איכשהו.‬
‫היה לי לכבוד לשרת אותך ואת המשפחה שלך.‬
‫אני רוצה שתזכרי.‬
‫את תמיד יכולה לבטוח בי.‬
‫תודה.‬
‫אני מודה לך.‬
‫מה קורה, בוסינאס?‬ ‫-בן זונה.‬
‫זוז!‬
‫זאת פשיטה!‬
‫היי, תירגע!‬ ‫-אל תזוז.‬
‫מה הסיפור שלך, מרסיאל? אל תהיה מניאק.‬
‫מותר לי להיות מניאק היום, מזדיין.‬
‫אז תפשק את הרגליים המזוינות שלך‬ ‫או שאכריח אותך לפשק אותן כמו כלבה.‬
‫תפשק אותן, זבל!‬
‫מה מצאת, ונטורה?‬
‫רובים, אקדחים...‬
‫אפילו תת מקלע.‬
‫תרשום אותם ותיקח את הטלפונים שלהם, ‬ ‫משקאות וכל דבר שתמצא.‬
‫יש לכם כאן נשקייה.‬
‫תכננת לצאת למלחמה או משהו?‬
‫אתה מחוסל, מרסיאל.‬
‫אתה יכול ללכת להתלונן‬ ‫אצל החבר שלך, פניצ'ה.‬
‫מה קורה, גבר?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫רק מסתכל. הכלבים האלה לקחו הכול, מה?‬
‫כן, גבר. בני זונות.‬
‫הם לקחו את הכסף של מריאנו?‬
‫איזה כסף?‬
‫הם לקחו את המזומנים שלו?‬
‫כן, הם לקחו הכול.‬
‫אתה לא רואה?‬
‫נו כבר...‬
‫אני לא יודע איפה הכסף...‬
‫הם עורכים פשיטות בתאים.‬ ‫אולי הכסף במקום אחר.‬
‫רק רגע.‬
‫תן לי לחשוב כמה פעמים אני שם זין.‬
‫אה, כן. אפס. אתה צריך למצוא את הכסף שלי.‬
‫פבלו בסדר?‬
‫אולי.‬
‫אני לא בטוח שהוא יהיה בסדר עוד זמן רב.‬
‫זה לא זול לגדל ילד.‬
‫אבל אומר לך משהו.‬
‫כדאי לך להזדרז.‬
‫בן זונה.‬
‫מה קורה?‬
‫אתה מתנהג מוזר.‬
‫אתה שוטר?‬
‫אתה מדבר עם בחורה, נכון?‬
‫לא.‬ ‫-היא בטח ממש שווה.‬
‫היי, רק רגע.‬
‫תירגע, אתה רק...‬
‫אתה יודע, קר רוח, ממש קר רוח.‬
‫חתיך אמיתי.‬
‫אבל לא הומו.‬
‫אתה יכול להגיד לי מה קרה לפוקה ולקומביאס?‬
‫אתה לא חייב לענות אם אתה לא רוצה, אבל...‬
‫אתה במצב עדין מאוד.‬
‫אתה רוצה שאמצא לך עורך דין חדש?‬
‫לא...‬
‫תראי.‬
‫אני צריך שתעזרי לי למצוא‬ ‫את הילד שנעלם מהבית של פורפיריו.‬
‫זה הכול.‬
‫למה? מי הילד הזה?‬
‫שמו פבלו.‬
‫פורפיריו טיפל בו, כי...‬
‫נבצר מאביו לעשות זאת.‬
‫איפה אבא שלו?‬
‫מי זה אבא שלו?‬
‫אבא שלו...‬
‫כאן.‬
‫בלה רוטונדה.‬
‫אז פבלו הוא הבן שלך.‬
‫כן.‬ ‫-אבל למה אתה‬
‫מסתיר משהו כזה?‬ ‫-פרידה, בבקשה, ‬
‫אל תספרי לאף אחד.‬
‫זה מסוכן מאוד. אני לא רוצה שפבלו ייפגע.‬
‫אבל למה שיקרת?‬
‫אמא של פבלו מתה לפני שנתיים.‬
‫ומצבי הנפשי לא היה טוב, לכן פורפיריו ואשתו‬
‫הציעו לטפל בו. זה הסיפור המלא.‬
‫יש לך מושג מי רצח את עורך הדין שלך?‬
‫או מי חטף את הבן שלך?‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬ ‫-אנחנו חייבים לפנות למשטרה.‬
‫לא.‬ ‫-חייבים לדבר איתם.‬
‫הם יכולים לעזור.‬ ‫-פרידה, אני מבקש ממך.‬
‫אל תגידי שום דבר למשטרה.‬
‫האנשים שעומדים מאחורי זה מסוכנים.‬ ‫זה כל מה שאני יכול לומר.‬
‫אני רק צריך שתעזרי לי למצוא את הבן שלי.‬
‫אין לו אף אחד חוץ ממני.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫תודה.‬
‫אנחנו לא יכולים לקנות מדים חדשים.‬
‫אנחנו ניאבק על השעות הנוספות האלה.‬ ‫זה תפקידי.‬
‫אקח אחריות מלאה. אתם מכירים אותי.‬
‫אפשר לסמוך עליי.‬ ‫-תפתח!‬
‫אני משיג...‬ ‫-תפתח!‬
‫אתה בחרא עמוק, מזדיין!‬
‫היי, הומו!‬
‫בן זונה!‬
‫אל תעשה את עצמך טיפש!‬
‫בוא הנה!‬
‫ככה לא פונים למנהל כלא לה רוטונדה.‬
‫תרשה לי להזכיר לך שאני עובד מדינה‬
‫ושזאת חובתך לכבד אותי.‬
‫אם אתה רוצה לומר לי משהו, ‬ ‫עשה זאת בפניי. טוב?‬
‫אל תעשה עליי פשיטות, מזדיין! בסדר?‬
‫אתה מרגל אחריי?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫שלחת את הבריונים המזוינים שלך!‬
‫נכון. אתה כועס כי ערכנו פשיטה בביתן שלכם.‬
‫תראה, זה נוהל חוקי לחלוטין.‬
‫טוב? באישור המדינה. ניתן לערוך אותו‬
‫באופן שגרתי או תקופתי בכל בתי הכלא.‬
‫אבל לא קראתי את הדוח שלך. איבדת משהו?‬
‫כדאי לך להחזיר מה שלקחת ממני.‬
‫תן לי להגיד לך...‬
‫שאת זה...‬
‫לא לקחו ממני.‬
‫הוריתי לקחת רק דברים בעלי ערך.‬
‫והדבר הזה אפילו לא יעיל בשביל להשתין.‬
‫באמת? ראית אותו?‬
‫רוצה שאראה לך?‬
‫אסיר, אם אתה צריך משהו, ‬
‫תבקש פגישה איתי כמו כל אסיר אחר.‬
‫אבדוק בלוח הזמנים שלי ואנסה לפנות לך זמן.‬
‫כמו כל אסיר אחר?‬
‫אתה באמת מתכוון להתנהג ככה, בן זונה?‬
‫אתה רוצה שאני אפתח את הפה?‬
‫זה יהיה כמו להשתין נגד הרוח, אידיוט.‬